1909. Zlatno doba edwardovske ere.
Kultura otmjenosti je došla u Europu i istočne Sjedinjene Države.
New York je parirao Londonu i Parizu kao velika metropola.
Albert Einstein je izložio Teoriju relativnosti 1905.
I znanost nam je donijela čuda modernog svijeta.
Kultura i prefinjenost su stigle na istok Sjedinjenih Država.
Caruso je pjevao Pagliacci u Metu, Arturo Toscanini je dirigirao.
Barrymorovi su bili zvijezde, a Zigfeldova je bila glavna tema.
1909. zapadni dio 46 američkih država nije bio tako prefinjen.
Preživjele indijanske ratnike je proganjala američka vojska.
U Washingtonu, Republikanac William H. Taft
je bio predsjednik, i život je bio ugodan.
Drugdje u zemlji, ljudi su se borili jedni protiv drugih, i protiv prirode.
U robnim kućama New Yorka, dama je mogla kupovati i živjeti sa stilom.
Na Zapadu nisu razmišljali o stilu...
...nego samo o preživljavanju.
Graditelji imperije na Istoku su se obogatili,
Morganovi, Vanderbiltovi, Carnegijevi.
I na Zapadu je bilo imperija, kao veliki ranč McCandlesovih.
Te velike rančeve je u životu držao samo dovoljan broj ljudi i oružja.
Timovi Notre Dama su igrali nogomet, a Knute Rokne je hvatao pasove.
U Arizoni je drugi tim, Rendžeri, bio zauzet održavanjem mira.
Ana Pavlova, primabalerina ruskog baleta je igrala u Labudovom jezeru.
Plesačica u salunu Klondikeu u doba Zlatne groznice je bila drugačija.
1909. fotografija je bila dio stvarnosti.
S Velikom pljačkom vlaka, rođen je film.
Dok se to zbivalo na kino platnima,
njih devetorica su preko Rio Brava prešli u Texas.
Nemir prethodnih decenija je u nekima probudio ono najbolje,
ali u drugima je otkrio ono najgore.
Primjer: O'Brajen, melez, Apache po majci iz plemena Chiricahua i Irac po ocu.
Profesionalni revolveraš, jedan od posljednjih.
Papa Dawson, jahao s Jamesovima u Missouriju.
Kažu da je ubio više od desetak ljudi. Jednog za samo sedam dolara.
Vojnik, ime nepoznato. Puca u leđa, poznata kukavica.
Tvrdi da je služio u konjici,
ali ne koliko je poznato drugim vojnicima.
William Fain, mlađi brat Fain.
Služi se sačmaricom, zbog njenog efekta na maloj razdaljini.
James William Duffy. Kada mu je bilo 14 godina, ubio prvi put,
obožavatelja njegove majke, prostitutke. Sjajan strijelac.
William Devries: "Mladi Billy". Nije napunio dvadeset jednu.
Ova pljačka mu je bila prvi kriminalni čin.
Volt Devries, njegov brat, stariji 20 godina.
Više sliči na farmera iz Iowe, nego na profesionalnog ubojicu.
John Goodfellow: možda najgori od njih.
Bezobzirni ubojica: žene, djeca, bez razlike.
Voli raditi iz blizine. Koristi se mačetom.
John Fain: nekada čuvar reda i lovac na ucjene.
Istakao se u Španjolsko-američkom ratu.
Nakon toga, postao profesionalni vojnik, sada između ratova.
Trenutno: banke, vlakovi, ubojstva; odgovoran za pljačku "McCandles".
- Jutro, Pancho. - Dobro jutro.
Dijete, treba ti zraka.
Vrijeme za ustajanje, gospodine Jeff.
Delilah, nag sam!
Vidjela sam vas nagog kad ste se rodili, i mnogo puta poslije toga.
Dolaze neki ljudi na konjima...
- Ustajete li? - Da, gospođo.
- Uhvati ga za glavu! - Drži ga, drži ga.
Chico! Taj dječak...
Chico! Chico!
Hej! Hej! Dođi!
Znam da bi volio gledati kako gospodin Stubby jaše tog ždrijepca,
ali i idi donesi jaja, kako sam te zamolio. Hajde.
Požuri!
Dolaze stranci.
Gospodin Jeff malo kasni. Postaraj se da su jaja svježa, Moses Brown.
Već jesam, ženo.
- Gospođa Martha. - Ja ću se pobrinuti za to.
Da, gospođo.
- Ovo je smiješno. - Doručak, gđo Martha. Lijep i topao.
- Hvala, Delilah. - Ali, topao je.
Samo tren, Delilah. Berte, 1909. je. Više nema kradljivaca stoke.
Ima, gđo McCandles. Imam 42 godine, i bio sam u ratu u okrugu Lincoln.
Ne tako davno...
Pa, samo prije 15 godina, sam gospodin McCandles je objesio...
Doručak vam se hladi, gđo Martha.
U bašči ima lijepog cvijeća. Zamoli Mariju da mi ga isječe.
Da, gđo.
Berte, govorio si o...?
Govorio sam samo da smo toliko blizu granice s Meksikom da...
Možemo pljunuti do tamo.
Da, gđo. Toliko blizu.
I gubimo mnogo stoke.
- Pusti da razmislim o tome. - U redu, gospođo.
O, Berte.
Netko dolazi. Treba nam radnika, ako ti se dopadne kako izgledaju.
Da, gospođo.
Pokušaj opet.
Ranč zna izgledati napušten kad ljudi sakupljaju stoku.
Mogu li vam pomoći?
- Čuli smo da unajmljujete radnike. - Ne više.
- Zakasnili ste. - Previše?
Plašim se.
Ovo mjesto izgleda kao da ovdje ima mnogo novca, zar ne?
Mogu li još nešto napraviti za vas?
Problem s novcem je da vam ga netko uvijek želi uzeti.
Kažem, mogu li još nešto napraviti za vas?
Ali, to je jedini problem s novcem.
I zar to nije užasna, prokleta istina?
Billy, budi u blizini, čuješ?
Ne!
Bježi, Mali Jake. Bježi.
Gđo McCandles. Hoćete da taj dječak ostane živ?
Nemojte biti prokleta budala.
Hej, sinko.
- Hej, Vojniče. - Da!
Hej, O'Brien. Dječak!
- Ti, mali prokl... - Mješanac!
Mrtav nam ne vrijedi.
Mogu čekati.
Fain, ne sviđa mi se ime "Mješanac".
Probat ću to upamtiti.
Daj mi to. Dođi ovamo. Mali...
U redu.
Spusti me! Hajde! Spusti me!
Zovi doktora. Onda nađi moje sinove.
- A on, vaš muž? - Ja nemam muža.
Hajde.
Odnesite ga u moj krevet.
Molim vas, budite pažljivi s njim.
DRŽIMO VAŠEG UNUKA I UBIT ĆEMO GA
AKO NAM NE DONESETE MILIJUN U NOVČANICAMA OD 20 DOLARA
PRATITE MAPU DOK VAS NETKO NE PRIČEKA. POŽURITE!
Stari Meksiko! Ovdje nam ništa ne mogu.
Mogu Meksikanci.
Jeffrey McCandles. Čuješ li me?
Ovaj blesavi doktor kaže da ćeš umrijeti. Ja kažem da nećeš.
Bolje sam te odgojila od toga da od majke praviš lažova.
- Spava, Martha. - Znam.
Delilah, u potkrovlju je jedan crveni kovčeg.
- Donesi ga. - Da.
Tražili smo dozvolu na najvišem nivou u meksičkoj vladi.
Kada je dobijemo, ući ćemo u Meksiko
s onoliko ljudi koliko vlada Meksika dopusti.
I isporučiti otkupninu gdje treba, i kome treba.
Rečeno mi je da u ovom kovčegu ima milijun dolara.
Buck, što kažeš?
- U ime Rendžera, ili samo moje? - U svoje ime.
Doveo sam deset najboljih ljudi. Htio bih osobno potražiti dječaka.
Ako želite, ja ću odnijeti kovčeg.
Zahvalna sam vam obojici.
Ali mislim da ovo nije posao za Rendžere, Buck.
A ni za vojsku, gospodine.
Ovo će biti težak i neprijatan posao.
Morat će ga obaviti izuzetno surova i neprijatna osoba.
Ne, gospodine. Ne, ni govora.
Nisam se miješao u tuđa posla od svoje osamnaeste.
Kad sam zbog toga skoro izgubio glavu.
Neću ponovno početi s tim.
Što je?
Zašto je to morao uraditi?
Imaš li posljednju želju, Škote?
Da. Dajte mi moju kapu. Hladno mi je po glavi.
Dobro. Da nastavimo s vješanjem.
Kako ste! Baš su te ukebali, a?
Ovo vas se tiče, gospodine?
- Je li ubojica ili kradljivac konja? - Uzgaja ovce.
Fuj! Znači odatle ovaj užasan miris.
Tako je.
Objesit ćete i dječaka? Ili ćete samo još malo da ga istučete?
Ne bi trebalo da se miješate u nešto što vas se ne tiče.
U pravu si prijatelju. Ne treba se miješati u tuđa posla.
- Ovčaru! Hoćeš prodati ovce? - Da, gospodine.
Da vidimo... Dat ću ti 100 odmah, i još 300 kad ih prodam.
- To je pljačka! - Misliš da ćeš dobiti bolju ponudu?
Prihvaćam. Pod jednim uvjetom.
Što to?
- Ja idem s ovcama. - Dobro. Radiš za mene.
Samo naprijed. Ako nešto volim više od vješanja ovčara,
to je vješanje onih koji se miješaju u moj posao.
Hajde. Probaj presjeći to uže.
Ne. Uplašio si me.
Ti to uradi.
Psu!
Skini ga! Skini ga!
- Psu! - Što misliš, tko si ti?
Jacob McCandles.
Ovaj, ja... Mislio sam da ste mrtvi, gospodine McCandles.
Teško. Hoćeš li ga skinuti?
Sad ruke.
Dvjesto milja na jug. Tor MC. Nadzornik se zove Gonzales.
Reci da te ja šaljem. Povedi dječaka.
Hvala, gospodine. Hajde, sine.
Ako ga budete pratili, stići ću vas i poubijati.
Svakog od vas.
Hajde, psu.
Seňor McCandles!
- Ola, Chihuahua. - Para usted, seňor.
JACOBE - TREBA MI TVOJA POMOĆ
MOLIM TE, DOĐI ODMAH Martha
MCCANDLES TEXAS
- Izvolite, gospodine McCandles. - Hvala, Joe.
- Hank! - Ovdje je, g. McCandles, čeka.
Što ti se dogodilo s mamuzama?
Smetaju na ovim novim, nazubljenim trotočkašima.
- Neka iznesu moje stvari iz vagona. - Da, gospodine.
Martha.
Prošlo je mnogo vremena.
Lijepo je opet te vidjeti.
- Promijenio si se, Jacobe. - Ti nisi.
Mlada si i lijepa, kao i uvijek.
Zvala sam te, Jacobe, jer su ti oteli unuka.
Nisi znao da imaš unuka od tvog sina Jeffreya?
- Jeffrey je teško ranjen. - Hoće li preživjeti?
Ovo je zahtjev za otkupninu.
Krv je Jeffreyeva.
- Hoće li preživjeti? - Da.
O nečem drugom neću ni da razmišljam.
Imamo li... Imaš li milijun dolara?
Da, mnogo puta toliko.
- Hank! - Da, gospođo?
Hoćeš li donijeti kovčeg, molim te?
Stavi ga ovdje na stol.
- To je sve. - Da, gospođo.
- To je ono što želiš? - Da.
Vrlo su opasni. Već su ubili 10 ljudi.
Većinu si poznavao. Juana i njegovu obitelj.
Teenu i malog dječaka?
- Mozesa Browna. - Starog Mosea.
Loš kuhar.
To su opasni i nasilni ljudi.
Nemamo izbora, osim da im damo ono što su tražili.
Slažem se.
Ali svjesna si da, platili ili ne, dječaka možda više nećemo vidjeti?
Razumijem.
"Pratite mapu dok vas netko ne dočeka". To je lako.
Trebat će mi hrana za nedjelju dana, voda za 10, i tri konja.
- I dobra mazga. - Sve te čeka vani.
Martha, da se nisi sjetila mojih Greenerica? Dvocijevki?
Oh, donijela si i Betsy. Treba biti pažljiv.
Da li sam nešto zaboravio? Trebat će mi nešto što je dječak nedavno nosio.
- Njegov? - Da.
- Hank, tko je izabrao mazgu? - Ja.
Natovari je. Ne zaboravi ostatak opreme.
Ne, gospodine.
- Zdravo, Buck. - Zdravo, stara konjokradice.
- Mislio sam da si već mrtav. - To će da bude dan.
- Putuješ negdje? - Milijun dolara je mnogo novca.
- Mislio sam da krenemo s tobom. - U ovima?
Brži su od konja, idu dalje i traju duže. Ovo je 1909. godina, Jacobe.
- Ja sam, znači, staromodan? - Nudim ti pomoć, ako me želiš.
- Hvala, Buck, ali idem sam. - Kako želiš.
- A ja? - James?
Dobro jutro, tata. Prošlo je dosta otkako smo se vidjeli.
Deset godina, mislim.
Devet godina i četiri mjeseca. Možeš sa mnom, sine.
Dirnut sam tvojom vjerom u nekoga koga nisi vidio od njegove 16-te.
- Tata? - Tata.
Tata.
Pa, sine, kad nisi naučio poštivati starije od sebe,
vrijeme je da naučiš poštivati bolje od sebe.
- Da mi nisi otac... - Hajde, dajem ti prednost.
Ako ideš sa mnom, nadam se da bar znaš koristiti pištolj.
To ti odgovara, tata?
Možeš me zvati "otac", "Jacob", "Jake",
i "kurvin sin", ali ako me opet zovneš "tata", dovršit ću ovu tuču.
- Tiquina. - Seňor?
Reci Oštronosom Shemu da ga želim vidjeti.
Na istom mjestu kao posljednji put, sve što mu treba je sedlo.
Uzmi sebi dobrog konja.
O, Tiquina. Vrati konja natrag.
Gdje ti je brat? Trebalo bi da je ovdje.
Bit će ovdje.
Pazi na tu mazgu!
Pokušao sam ti reći za te konje. Uzmi ove automobile...
- Jacobe, ovo je tvoj sin Michael. - Oče!
Lijepo je vidjeti te ponovno. Malo je plašljiv, zar ne, oče?
Mali je još uvijek živ.
- Siguran si? - Vidio sam ga.
Otmičari su prije 5 sati bili u ravnici, 20 milja od prolaza Coyame.
Rendžeri mogu autima stići do prolaza prvi, i postaviti zasjedu.
Hoćeš riskirati, majko?
- Buck? - Bez obzira, dječaka će ubiti.
Imam najbolje strijelce u Teksasu, a to znači na svijetu.
Sa 180 metara ćemo pobiti te životinje prije nego i čuju pucanj.
Vrijedno je rizika.
Smio plan. Da, riskirat ću.
Što ti misliš, Jacobe?
Kako ti odlučiš, Martha.
Pitam te za tvoje mišljenje, Jacobe.
Ne, već si odlučila. Sama si donijela odluku.
Sama živi s posljedicama.
Pogriješila sam. Nisi se promijenio, zar ne?
Nimalo.
Napravite to!
- Još uvijek želiš da ponesem kovčeg? - Da.
Ako ne uspiju, sve zavisi od tebe.
- Ideš li? - Ne. Idem s njima.
Psu! Idemo.
Čujem ga.
- Same? - Jutro, Jacobe.
- Donio sam sedlo. - Ono je tvoj konj.
- Idemo u lov, Same. - Na što?
- Na ljude. - Ja ne lovim Apachee.
Ne lovim svoj narod, upamti.
Oteli su mi unuka, Same.
Ne znam koje su boje. I nije me briga.
Nemam oružja.
- Blizu ili daleko? - Blizu. Moje oči... Nisu dobre.
Ni moje.
Samo naprijed!
- Ima li traga otmičarima? - Ništa kilometrima unazad.
Dobro. Mora da smo ispred njih.
Na kraju doline je prolaz. Dobro mjesto da im postavimo klopku.
Slažem se.
Ne možemo riskirati kad ne znamo gdje su.
- To su mlade budale. - A ja sam stara.
Oslobodit ćemo tog dječaka.
Sakrit ćemo aute na kraj kanjona.
Ovo je dobro mjesto za zasjedu.
Skači!
Zaustavite!
Van!
U zaklon!
I jeste dobro mjesto za zasjedu!
A mi smo upali u nju.
- Što je bilo s tim biciklom? - Slupao se u kanjonu.
Dajte da ga odnesemo odavde. Hajde!
Dosta im je, Johne. Neće biti u stanju da nas prate.
Da ih još malo podbodemo. Onda će predati novac.
- Taj ludi klinac. - Da.
Konji! Svi natrag ka konjima! Brzo!
Uhvatite tog klinca!
Prestani! Spusti me!
Sljedeći put kad ti kažem da ga vežeš, nemoj brinuti hoće li ga boljeti.
Bježi odavde, ti...
Buck.
- Dječak? - Ne znamo.
- Moj sin, Michael? - Ne znamo.
Čuli smo eksploziju jugoistočno odavde.
Pa, imate li vode?
Ne.
Dat ću vam pola naše.
Čim budem mogao, poslat ću telegram da se vraćate pješice.
To će potrajati. Uzet ću jednog od teretnih konja da netko ode po pomoć.
- Imam ranjenika. - Ne, trebat će mi.
- Još nešto? - Ne.
Ne, bili ste više nego velikodušni, gospodine McCandles.
I ja mislim, Buck. Prije 15 godina bih te ubio jer si riskirao život mog unuka.
Ako ga nađem mrtvog, ipak ću te ubiti.
Ideš li?
Kad sam te to pitao posljednji put, rekao si jasno i glasno "ne".
Pitao sam te nešto. Ideš li?
Svakako da idem, oče.
- Prebaci deku na konja. - Mogu jahati bez deke.
Ne brinem se ja za tvoje dupe, nego za njegova leđa.
Hajde.
Nešto se vidi dolje. Je li to to?
To je. Povedi dolje mazgu dužim putem.
Neću da je izgubim slučajno.
- Ti idi s njim. - Ja idem dolje.
Ići ćeš gdje ti se kaže.
Uradi ovo, uradi ono. Radit ću što ja hoću.
Radi ono što ti otac kaže, i možda ćeš se iz ovoga izvući živ.
Možda čak spasiš život dječaku.
Inače ćeš završiti mrtav.
To mi nije važno, ali zbog tebe će i on umrijeti. A to mi je važno.